J.B.+Bossuet

J.B. Bossuet 

=
Han var fransk teolog, prædikant og biskop, og blev kendt for prædikener og taler. ([]) =====

=
Han var hofpræst for Ludvig d. 14 af Frankrig (også kaldet Solkongen), og var fortaler for enevælden. Han sagde blandt andet i sit berømte skrift //Politique tirée des propres paroles de l'Ecriture sainte// "Det er Gud, som skaber konger.. Derfor er den kongelige trone ikke en menneskelig trone, men selve Guds trone.." =====

=
Han mente, at kongens person var hellig, og at det var nærmest gudsbespottelse, hvis et menneske gjorde oprør mod ham. Hele folkets vilje var ifølje Bossuet koncentreret hos fyrsten, og alle mennesker var kongen underlegne. Kongen skyldte ikke noget menneske regnskab for, hvordan han forvaltede sin magt (fra =====

__Bibliografi__

Den den 13. september 1670 blev han udnævnt til privatlærer for tronarvingen Dauphin af Frankrig(1661-1711), Ludvig 14.s ældste søn, der på det tidspunkt var 9 år gammel. Bossuet skrev selv alle prinsens lærebøger, hvilket blandt andet også inkluderede bøger om filosofi, historie og religion. Blandt de bøger som han skrev var 3 der blev klassikere i den franske filosofiske og teologiske litteratur. Den første af disse var //Traité de la connaissance de Dieu et de soi-même// (1677), derefter kom//Discours sur l'histoire universelle// (1679, udgivet 1682), og til sidstl //Politique tirée de l'Ecriture Sainte// (1679, udgivet 1709). De tre bøger passer ind i hinandens system. //Traité// er en overordnet beskrivelse af Guds natur og menneskets natur. //Discours// er en historie over Gud's indgriben i menneskets skæbne i fortiden.//Politique// er en samling af rettigheder og pligter som er skrevet ud fra de førnævnte bøger. Det var ikke fordi Bossuet troede at udviklingen indefor politisk videnskab sluttede med Det Gamle Testamente, men fordi han ønskede at trække på den højeste myndighed i sine konklusioner. Samtidig kunne han tillade sig at påpege at den enevældige konge havde pligter foruden rettigheder, hvilket samtidens normale hof-etikette ikke gjorde, netop fordi han kunne henvise til den guddommelige autoritet.

=
Han foretrak monarki som styreform, fordi regeringen var guddommelig, og kongerne fik deres magt fra Gud. Fyrster blev betragtet som guder og er derfor en del i den guddommelige uafhængighed. De er kun overgået af Gud, som kan dømme over deres domme og deres person (fra "Verden før 1914 - i dansk perspektiv" af Carl-Johan Bryld). =====

=
Følgende er et klip, hvori en af Bossuet's tekster læses op. I denne tekst forsvarer Bossuet monarkiet og argumenterer for hvorfor det er den bedste styreform (OBS! KLIPPET ER PÅ FRANSK!): =====

Der kan ikke findes nogle videoer på dansk eller engelsk, som forklarer Bossuets holdninger.
__Bossuet om kongemagten og Gud __

"Det er Gud, som skaber konger. Han sørgede for, at Saul og David blev udpeget af Samuel. Han gav kongemagten til Davids hus og beordrede ham til at udnævne Salo­mon til at regere efter sig. ... Fyrster optræder således som Guds ad­ministratorer på jorden. Det er gennem dem, at Han regerer. ... Derfor er den kon­gelige trone ikke en menneskelig trone, men Selve Guds trone. ... Deraf følger, at kongens person er hellig, og at gøre oprør mod denne er helligbrøde. Gud udnævnte Israels konger gennem profeterne med en hellig salvning, på samme måde som han udnævnte paverne. Men selv uden denne direkte salvning er kongerne hellige i deres embede, idet de repræsenterer den guddommelige maje­stæt, sendt af Hans forsyn for at udføre Hans planer ... Selvom kongernes magt kommer fra Himlen, skal de imidlertid ikke tro, at de er herrer over denne magt og kan udøve den som de ønsker. De skal ud­øve den med frygt og beherskelse som en ting, der kommer til dem fra Gud, og som Gud vil kræve dem til regnskab for. ... Fyrster er guder og har derfor på en måde del i den guddommelige uafhængig­hed. ... Det er kun Gud, som kan dømme over deres domme og deres person. ... Fyr­sten kan rette sig selv, når han indser, at han har gjort noget ondt, men mod hans autoritet er der intet andet middel end hans egen autoritet... Jeg regner ikke den pragt, som omgiver konger, for udtryk for sand majestæt. Sand majestæt er et spejlbillede af Guds storhed i fyrsten. <span style="margin-bottom: 1em; margin-left: 0px; margin-right: 0px; margin-top: 0px; padding-bottom: 0px; padding-left: 0px; padding-right: 0px; padding-top: 0px;">Gud er uendelig, Gud er alt. Fyrsten kan som fyrste ikke betragtes som et individ. Han er en offentlig person. Hele staten er udtrykt i ham. Hele folkets vilje er kon­centreret hos ham. Ligesom alt fuldkom­ment og dydigt er koncentreret hos Gud, således er alle enkeltindividers magt sam­let i fyrstens person. Hvor storslået, at en enkelt mand rummer så meget! .. <span style="margin-bottom: 1em; margin-left: 0px; margin-right: 0px; margin-top: 0px; padding-bottom: 0px; padding-left: 0px; padding-right: 0px; padding-top: 0px;">Betragt kongen i hans råd. Derfra udgår ordrer, som giver kræfter til øget indsats hos embedsmænd, borgere og soldater, provinser og hære til lands og til vands. Det er Guds billede, som - siddende på Hans trone - får alt dette til at virke ... <span style="margin-bottom: 1em; margin-left: 0px; margin-right: 0px; margin-top: 0px; padding-bottom: 0px; padding-left: 0px; padding-right: 0px; padding-top: 0px;">En regering er skabt for at befri alle mennesker fra enhver undertrykkelse. Og det er dette guddommelige monarki, som skaber en tilstand af fuldkommen frihed, idet der ikke er noget mindre frit end anar­ki, som ødelægger alle menneskerettighe­der, og som kun kender magtens lov."